15 TL phase 2

Renault 15, se vaan on kaunis auto.

Nämä kuvat pienestä Rellusta ovat olleet jo jonkin aikaa valmiina, olen vaan jotenkin säästänyt niitä johonkin. Kun R15 voitti kesän kauneimman tittelin Hauholla, niin ajattelin että nythän on sopiva hetki tehdä pieni esittely tästä kaunottaresta.

Auton esikuva on vuodelta 1976 jolloin 15 sai uuden etupuskurin ja säleikön, etulyhdytkin taisivat suurentua jonkin verran suuremmiksi. Voidaan oikeastaan sanoa että siinä on kokonaan uusi keulapala. Takavalot muuttuivat koko auton levyiseksi ja samalla takaluukkukin muutti hieman muotoaan. Tästä kasvojen korotuksesta voidaan toki olla montaa mieltä, mutta minä pidän molemmista, uudesta ja vanhasta keulasta. Mallivalikoima käsitti TL, GTL ja TS versiot, ensin mainituissa oli 1,3 litran kone ja TS:n konehuoneessa hyrisi 1,6 litrainen moottori. R15 ja R17 perustuvat pitkälti R12:n tekniikkaan, ovatpahan saaneet linjakkaan sekä vauhdikkaan korin yllensä.

Pienoismalli on oranssin värisenä todella maukkaan näköinen ilmestys, (sanoo oranssin Capturin omistaja) oikeasti auto on enemmän oranssi kuin keltainen, vaikka kuvat muuta väittäisivätkin. Laitetaas heti tähän alkuun mallin kaikki negatiiviset puolet, niitä on tasan yksi, antenni. Kun autoa katsoo paljaalla silmällä, niin antenni ei näytä ollenkaan pahalta, mutta valokuvassa sen paksuuden huomaa paremmin. Täytyy muuten sanoa että ei se aina onnistu kaksi kertaa kalliimmissakaan malleissa, sielläkin antenni on turhan tukevaa tankoa. Joidenkin ralliautojen malleissa se on toteutettu ohuella piiskalla. No nyt taisi mennä jälleen pilkun viilaamisen puolelle.

Seuraavaksi pelkkää kehua, mallissa on kaikki muut palaset aivan kohdillaan. Kiitettävän paljon on nähty vaivaa mustissa ja hopeisissa (kromatuissa) yksityiskohdissa, esim. ikkunoiden mustat kumitiivisteet kromatuilla listoilla ovat oikein hyvin mallinnettu. Samoin ovien ja takaluukun aukaisunapit, pissapojan suuttimet, takaikkunoiden saranat, bensakorkki, keulan logo, ym. Kehutaan vielä ajovalojen lasien rihlaukset, umpioiden sisällä näyttää olevan keltaiset polttimotkin. Myös takavalojen värit ja saumat ovat oikeassa järjestyksessä. Ovien karmittomuus on sekin huomioitu tiivisteiden ja listojen sijoituksissa.

Vanteista löytyy se sama minipölykapseli joka oli myös allekirjoittaneen saman vuoden oikean kokoisessa 12TL:ssä. Renkaista ja vanteista annetaan myös täydet pisteet, logo ja pyörän pultit täydentävät laatuvaikutelmaa.

Näihin 70-luvun autoihin näkee vielä sisällekin, (vertaa uusi Megane coupé) kiitos ohuiden kattopilareiden. Uudistetussa kojelaudassa on tarpeellinen määrä mittareita, lämmityslaitteen vivut, tupakansytytin sekä kaikki muutkin namiskat mitkä ovat esikuvassakin. Mitä nyt ohjauspyörään on tullut hieman liian suuri logo, tosin luultavasti tarkoituksella sillä ei sitä muuten oikein huomaisikaan näin pienestä autosta. Vaaleanruskea mattapintainen verhoilu muistuttaa erehdyttävästi sen aikaista oikeaa verhoilumateriaalia, mikäs sen kankaan nimi nyt olikaan. No en nyt muista mutta sellaista ohutta haurasta keinokuitu/nailonia kuitenkin.

Koskapa tästä uudemmasta eli phase 2:sta ei löytynyt luvallista valokuvaa, niin käytetään tässä kohdassa sitten ensimmäistä versiota hyväksi. Vertailukuvan Timo Tuovisen upeasta 15TS Automaticista on ottanut Jorma Peisalo Renault-kerhon kesätapahtumassa Hauholla 2016. Siellä auto äänestettiin kesän kauneimmaksi Renaultiksi. Timon Rellusta voi lukea lisää Klassikot-lehden numerosta 6/2016.

Otto Models on tehnyt tästä autosta myös isomman 1:18 kokoisen kaunottaren, väreinä tämä sama oranssi ja metallinvaaleanvihreä. Tämä 1:43 pienoismalli kuuluu Ranskassa julkaistuun Collection Renault kioskiautosarjaan. Valmistaja Universal Hobbies, Kiina.

Kari kitti.